I väderpratet lurar stormen
![](https://eu-central-1.linodeobjects.com/fpg-media/app/uploads/spraktidningen/2021/03/12506a.jpg)
Vädret är vårt vanligaste samtalsämne. Jag tror att språk är vårt näst vanligaste.
Man kan spekulera om varför vi så gärna pratar väder. Att det varierar, så att vi faktiskt har något att kommentera, spelar förstås roll. Men jag tror att vädret som opåverkbart, natursänt fenomen är viktigare. Om vädret är dåligt är det ingens fel. Det är neutralt och opolitiskt.
Att tala om språk är kanske inte lika neutralt. Om man nämner språktester, ungdomens språkliga förfall eller nyordet hen blir språk snabbt politik. Men likt vädret är språket något som alla har ett förhållande till. Alla upplever väder, alla har språk. Vi möter dialektala skillnader, märkliga ortnamn och ungdomlig slang – och har därmed något att föra på tal.
Både språk och väder lämpar sig dessutom väl när vi vill klaga, men inte vågar säga vad vi egentligen är upprörda över. Om semesterresan var trist och full av gräl, vill vi kanske inte säga det rent ut. I stället klagar vi på att det var för varmt eller för regnigt. Om en artikel innehåller ett budskap som vi inte gillar, men har svårt att argumentera mot, kan vi gömma oss genom att klaga på stavfel och grammatiska regelbrott.